عَن عُمَرَ بنِ الخَطَّابِ رَضِيَ اللَّهُ عَنْهُ قال: سَمِعْتُ النَّبِيَّ صَلَّى اللَّهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ يَقُولُ:
«لَا تُطْرُونِي كَمَا أَطْرَتِ النَّصَارَى ابْنَ مَرْيَمَ؛ فَإِنَّمَا أَنَا عَبْدُهُ، فَقُولُوا: عَبْدُ اللهِ وَرَسُولُهُ».
[صحيح] - [رواه البخاري] - [صحيح البخاري: 3445]
المزيــد ...
ʿUmar bin al-Khaṭṭāb-tól (Allah legyen elégedett vele), aki mondta: "Hallottam, ahogy a Próféta (Allah áldja meg és adjon Neki örök üdvösséget) azt mondta:"
"Ne vigyétek túlzásba a dicséretemet, ahogy a keresztények túlzásba vitték Mária fiának dicséretét, mert én csak az Ő (Allah) szolgája vagyok. Tehát úgy szólítsatok, hogy Allah szolgája és az Ő Küldötte".
[Ṣaḥīḥ (hiteles)] - [Al-Bukhārī jegyezte le]
A Próféta (Allah áldja meg és adjon Neki örök üdvösséget) megtiltja a mértéktelenséget és az Iszlám törvénykezés (šarīʿa) által előírt határ túllépését az ő dicséretében, és megtiltja, hogy neki tulajdonítsanak olyan tulajdonságokat és cselekedeteket, amelyek csak és kizárólag Allahot illetik meg. Továbbá, hogy tudása van a láthatatlanról vagy pedig fohászokban Allahhal együtt kell őt említeni, ahogyan azt a keresztények tették Jézussal (béke legyen vele), Mária fiával. Aztán világossá tette, hogy ő Allah egyik szolgája és megparancsolta, hogy úgy hívjuk, hogy: Allah szolgája és Küldötte.