عَنْ أَبِي هُرَيْرَةَ رضي الله عنه قَالَ:
قَالَ رَسُولُ اللهِ صَلَّى اللهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ لِعَمِّهِ: «قُلْ: لَا إِلَهَ إِلَّا اللهُ، أَشْهَدُ لَكَ بِهَا يَوْمَ الْقِيَامَةِ»، قَالَ: لَوْلَا أَنْ تُعَيِّرَنِي قُرَيْشٌ، يَقُولُونَ: إِنَّمَا حَمَلَهُ عَلَى ذَلِكَ الْجَزَعُ لَأَقْرَرْتُ بِهَا عَيْنَكَ. فَأَنْزَلَ اللهُ: {إِنَّكَ لا تَهْدِي مَنْ أَحْبَبْتَ وَلَكِنَّ اللهَ يَهْدِي مَنْ يَشَاءُ } [القصص: 56].
[صحيح] - [رواه مسلم] - [صحيح مسلم: 25]
المزيــد ...
Abú Hurajra (ať je s ním Bůh spokojen) vyprávěl, že
Posel Boží (ať mu Bůh žehná a dá mír) řekl svému strýci: „Řekni: „Není boha kromě Boha," a já ti je (tato slova) dosvědčím v soudný den.” A on řekl: „Kdyby mě Qurajšovci neuráželi a neříkali: „Udělal to, protože se bál," tak bych jimi svlažil tvé oči." A tehdy Bůh seslal: {Nemůžeš vést ty, které bys rád vedl, avšak Bůh, ten vede, koho chce.} [Příběh: 56]
[Správný(Sahíh)] - [Zaznamenal ho Muslim]
Prorok (ať mu Bůh žehná a dá mír) žádal svého strýce Abú Táliba, když ležel na smrtelné posteli, aby vyslovil šahádu (vyznání, že není boha kromě Boha), aby se za něj díky ní přimluvil v soudný den a dosvědčil mu, že je muslim, ale on odmítnul, protože se bál, že ho Qurajšovci budou urážet a budou o něm říkat, že přijal islám, protože se bál smrti a byl slabý. A řekl Prorokovi (ať mu Bůh žehná a dá mír), že kdyby toho nebylo, tak by přijal islám a udělal by mu tím radost. A pak Bůh seslal verš, který dokazuje, že Prorok (ať mu Bůh žehná a dá mír) nemůže přivést k islámu, koho by rád, ale že jen Bůh může přivést k islámu, koho On chce, a že Prorok (ať mu Bůh žehná a dá mír) pouze poskytuje důkazy a vedení a vyzývá k islámu.