عن عمر بن الخطاب رضي الله عنه قال:
بَيْنَمَا نَحْنُ عِنْدَ رَسُولِ اللهِ صَلَّى اللهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ ذَاتَ يَوْمٍ إِذْ طَلَعَ عَلَيْنَا رَجُلٌ شَدِيدُ بَيَاضِ الثِّيَابِ، شَدِيدُ سَوَادِ الشَّعَرِ، لَا يُرَى عَلَيْهِ أَثَرُ السَّفَرِ، وَلَا يَعْرِفُهُ مِنَّا أَحَدٌ، حَتَّى جَلَسَ إِلَى النَّبِيِّ صَلَّى اللهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ، فَأَسْنَدَ رُكْبَتَيْهِ إِلَى رُكْبَتَيْهِ، وَوَضَعَ كَفَّيْهِ عَلَى فَخِذَيْهِ، وَقَالَ: يَا مُحَمَّدُ، أَخْبِرْنِي عَنِ الْإِسْلَامِ، فَقَالَ رَسُولُ اللهِ صَلَّى اللهُ عَلَيْهِ وَسَلَّمَ: «الْإِسْلَامُ أَنْ تَشْهَدَ أَنْ لَا إِلَهَ إِلَّا اللهُ، وَأَنَّ مُحَمَّدًا رَسُولُ اللهِ، وَتُقِيمَ الصَّلَاةَ، وَتُؤْتِيَ الزَّكَاةَ، وَتَصُومَ رَمَضَانَ، وَتَحُجَّ الْبَيْتَ إِنِ اسْتَطَعْتَ إِلَيْهِ سَبِيلًا» قَالَ: صَدَقْتَ، قَالَ: فَعَجِبْنَا لَهُ، يَسْأَلُهُ وَيُصَدِّقُهُ، قَالَ: فَأَخْبِرْنِي عَنِ الْإِيمَانِ، قَالَ: «أَنْ تُؤْمِنَ بِاللهِ، وَمَلَائِكَتِهِ، وَكُتُبِهِ، وَرُسُلِهِ، وَالْيَوْمِ الْآخِرِ، وَتُؤْمِنَ بِالْقَدَرِ خَيْرِهِ وَشَرِّهِ» قَالَ: صَدَقْتَ، قَالَ: فَأَخْبِرْنِي عَنِ الْإِحْسَانِ، قَالَ: «أَنْ تَعْبُدَ اللهَ كَأَنَّكَ تَرَاهُ، فَإِنْ لَمْ تَكُنْ تَرَاهُ فَإِنَّهُ يَرَاكَ» قَالَ: فَأَخْبِرْنِي عَنِ السَّاعَةِ، قَالَ: «مَا الْمَسْؤُولُ عَنْهَا بِأَعْلَمَ مِنَ السَّائِلِ» قَالَ: فَأَخْبِرْنِي عَنْ أَمَارَتِهَا، قَالَ: «أَنْ تَلِدَ الْأَمَةُ رَبَّتَهَا، وَأَنْ تَرَى الْحُفَاةَ الْعُرَاةَ الْعَالَةَ رِعَاءَ الشَّاءِ يَتَطَاوَلُونَ فِي الْبُنْيَانِ» قَالَ: ثُمَّ انْطَلَقَ، فَلَبِثْتُ مَلِيًّا ثُمَّ قَالَ لِي: «يَا عُمَرُ، أَتَدْرِي مَنِ السَّائِلُ؟» قُلْتُ: اللهُ وَرَسُولُهُ أَعْلَمُ، قَالَ: «فَإِنَّهُ جِبْرِيلُ، أَتَاكُمْ يُعَلِّمُكُمْ دِينَكُمْ».
[صحيح] - [رواه مسلم] - [صحيح مسلم: 8]
المزيــد ...
ʿUmar ibn al-Khattábtól (Allah legyen elégedett vele), aki mondta:
Miközben mi Allah Küldöttének (Allah áldja meg adjon neki örök üdvösséget) társaságában ültünk egy nap, eljött hozzánk egy férfi. Vakítóan fehér ruhát viselt és mély fekete színű volt a haja. Nem látszott rajta az utazás pora. Közülünk senki sem ismerte őt. Leült ő is a Próféta (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) mellé, térdeit szorosan az ő térdei mellé és egyik kezét az ő combjára téve, és mondta: 'Ó, Muhammad! Mesélj nekem az Iszlámról!' Allah Küldötte (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) mondta: "Az Iszlám azt jelenti, hogy tanúságot teszel arról, hogy nincs más jogosan imádható isten, kivéve az Egyetlen Allah, és arról, hogy Muhammad, Allah Küldötte! Továbbá azt, hogy (az idejében és a szabályok szerint) elvégzed az imát (assz-szalát), (az előírásoknak megfelelően megadod a szegényeknek járó alamizsnát (az-zakát), végigböjtölöd Ramadánt és elzarándokolsz a Házhoz (Ká'ba), ha arra módot találsz." - Mondta: "Helyesen és az igazat mondtad." Nagyon csodálkoztunk azon, hogy kérdezgeti őt és helyesli a válaszait. - Majd újból szólt (az idegen): "Tudósíts engem a hitről (al-ímán)!" - Ő mondta: "Ez azt jelenti, hogy hiszel Allahban, az Ő Angyalaiban, az Ő (kinyilatkoztatott) Könyveiben, az Ő Küldötteiben, az Ítélet Napjában, hiszel az Allah által elrendelt sorsban (Qadr), annak jó és rossz oldalaiban." - Mondta: "Helyesen és az igazat szóltad." - Majd így szólt: "Tudósíts engem az al-ihszánról!" - Mondta: "Ez az jelenti, hogy úgy szolgálod Allahot, mintha látnád Őt, holott te nem látod Őt, ám Ő lát téged." - Majd kérdezte: "Tudósíts engem az Óráról!" - Mondta: "A kérdezett sem tud arról többet, mint a kérdező." - Majd újból kérdezett: "Mik az Óra előjelei?"- Mondta: "Ha a rabszolganő szüli az úrnőjét. Továbbá, ha azt látod , hogy a mezítelen fejűek és a ruhátlan kecskepásztorok nagy jólétben és gőgösen élnek." Ezután (az idegen) elment. Én egy ideig csendben maradtam. Majd Allah küldötte kérdezte: "Ó, 'Umar! Tudod-e, hogy ki volt a kérdező?"- Én pedig azt feleltem, hogy: Allah és az Ő Küldötte jobban tudja. - Ő pedig mondta: "Ő Dzsibríl (Gábriel Angyal) volt, aki eljött hozzátok azért, hogy tanítsa nektek a Vallásotok dolgait."
[Ṣaḥīḥ (hiteles)] - [Muslim jegyezte le]
ʿUmar ibn al-Khattáb (Allah legyen elégedett vele) elmondja, hogy Gábriel arkangyal eljött a Társakhoz (Allah legyen elégedett velük) egy ismeretlen férfi alakjában. Tulajdonságai: a ruházata vakítóan fehér volt, a haja pedig sötét fekete, továbbá nem látszott semmi nyoma az utazásnak a ruházatán, sem pedig fáradság vagy por vagy kócos, zilált haj vagy rendezetlen ruházat. A jelenlévők közül senki sem ismerte őt. Midőn ők a Próféta (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) körül ültek, (az idegen) a Próféta (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) elé ült le úgy, ahogyan a tanuló ül le, majd kérdezte őt az Iszlámról ő pedig a fent említett alap pillérekkel válaszolt, amelyek tartalmazzák a két tanúságtételt, az öt ima pontos megtartását és elvégzését, a szegényeknek járó alamizsna pontos teljesítését azoknak adva, akik jogosultak rá, majd a Ramadán havi böjtöt, majd a Haddzs (zarándoklat) kötelező voltát - ám csupán azok számára kötelező, akik (fizikailag és anyagilag) képesek rá.
A kérdező mondta: -"Igazat szóltál". A társak csodálkoztak a kérdésen, ami arra utalt, hogy láthatóan nem tudta, ám végül igaznak tartotta.
Majd ezt követően a hitről kérdezte. Ő pedig a következő hat alap pillérrel (arkán) válaszolt, amelyek tartalmazzák a hitet a Magasztos Allah létezésében, a hitet az Ő Tulajdonságaiban; bizonyos tettekre csupán Ő képes, mint például a teremtés (al-khalq), egyedül Őt lehet szolgálni; továbbá (hit abban,) hogy az Angyalok, akiket Allah teremtett meg fényből, ők tisztelt hívő szolgák (ʿibádun mukramún), soha nem engedetlenek a Magasztos Allahhal szemben, az Ő Parancsai szerint cselekszenek. A hit a Kinyilatkoztatott Könyvekben, amelyeket a Küldöttek kaptak meg - ezek mind a Magasztos Allahtól származnak, mint a Korán, a Tórah és az Evangélium és a többi. Továbbá (hit) a Küldöttekben, akik továbbítják az Allah Vallását. (ilyenek, mint) Noé, Ábrahám, Mózes, Jézus, és a sorban a legvégén érkezett, Muhammad (Béke legyen mindannyiukkal) és a többi Küldöttet és Prófétát. Hit az Utolsó Napban, ami tartalmazza a halál utáni állapotot a sírban és az al-haját al-barzakhijja-t (az a köztes állapot, amit az elhunyt a sírban tölt a Feltámadás napjáig), hiszen Allah feltámasztja az embert a halál után és számonkérésben részesül; útja vagy a Paradicsomba (al-dzsannah) vezet, vagy a Tűzbe (an-nár). Hit abban, hogy Allah elrendelt minden egyes dolgot annak megfelelően, ahogyan Allahnak erről mindig is tudása volt és ahogyan az Ő bölcsessége megköveteli; az Ő szándéka és akarata szerint - ezen elrendelt dolgok úgy fognak sorban bekövetkezni, ahogy Ő rendelkezett róluk és megteremti azokat. Majd az al-ihszánról kérdezte. Ő pedig elmondta, hogy az ihszán azt jelenti, hogy a hívő úgy szolgálja Allahot mintha látná is Őt, jóllehet ez a helyzet nem adatik meg neki, így aztán úgy szolgálja a Magasztos Allahot, mintha Allah jelenlévő tanúként szemlélné őt, az első a manzilat al-musáhada (éber megfigyelés) ez a magasabb fok, a másik pedig a manzilat al-muráqaba (megtartás, betartás) állapota.
Majd azt kérdezte tőle mikor fog bekövetkezni az Óra? A Próféta (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) világossá tette, hogy az Óra (bekövetkeztének) tudását a Magasztos Allah Magánál tartotta, a teremtettek közül senki sem tudhatja azt, sem az arról kérdezett, sem az arról kérdező.
Majd az Óra előjeleiről kérdezte őt. Ő elmagyarázta, hogy előjelei közé tartoznak a következők: az ágyasok sokasága és azok gyermekeinek sokasága, a növekvő engedetlenség a gyermekek részéről anyáikkal szemben, akiket szolgálóként kezelnek, vagy a pásztoroknak és a szegényeknek az idők végén a földi lét javakat juttat, amivel ezek büszkélkednek majd az ékes, pompás magas épületeikben.
Végül a Próféta (Allah áldja meg és adjon neki örök üdvösséget) tudatta, hogy ő Gábriel arkangyal, aki eljött hozzájuk, hogy tanítsa a Társaknak ezt a Vallást, amely az ember veleszületett vallása (ad-dínul haníf).